Levende agn - 800 m
Joes levende agn-biks
Hov, du har lige...
Hej, Donny.
Hej...
Carter.
Rigtigt. Hvor meget?
Nej, nej. Det er på huset. En aftale er en aftale.
Gratis madding mod at jeg aldrig skal tage bussen mere.
Fedt.
- Carter, må jeg lige tale med dig? - Ja.
Har han spurgt, om du vil med ham til skolebal?
Far! Lad være med at være pinlig.
Jeg er din far. Det er mit job. Kom lige hjem efter skole.
Vi har en masse arbejde.
Ja.
Hvad laver du her?
Donny kører for os, indtil jeg får min nye bil. Sødt, ikke?
Meget sødt. Der er ikke plads til mig.
Jo da. Kom, hop ind.
Nej, hun har ret. Brooke krøller allerede mit tøj til efter frikvarteret.
Nej, jeg gør ej!
Chelsea, det er high school, ikke Vegas. Du behøver ikke skifte.
Nej.
Men det burde du da nok overveje.
Desværre, Carter. Tak for maddingen.
- Vi ses. - Hej hej.
Jeg kan ikke holde dem ud. De er sådan nogle prinsesser.
Du siger det, som om det er noget dårligt.
Carter, de er teenagepiger. De er nok bare jaloux.
Det er jeg pænt sikker på, at de ikke er.
Mason her. Javel.
Nej, hr.
Omgående.
Skal du rejse igen?
To dage, maks. Det er ikke noget stort. Bare en rutineopgave.
Ja, det siger du altid.
Pas på dig selv. Okay?
Altid.
Dig og mig, kammerat.
Dig og mig, far.
Hendes Kongelige Højhed Rosalinda Marie Montoya Fiore.
Princesa af Costa Luna.
Du går og går, mens dine tilbedende undersåtter byder dig velkommen.
Dimitri, der er en måned til kroningen.
Hvorfor skal vi øve den nu?
Vi øver, så alt kan være helt perfekt.
Princesa, sikke en smuk kroningskjole, du har på.
Tør man spørge, hvem der har designet den?
Det har du, hr. Elegante.
- Det har jeg også. Jeg er genial, ikke? - Jo.
Tak fordi du kom for at hjælpe Rosalinda.
Nu hvor min mand er gået bort,
er hun den eneste, der kan overtage tronen i Costa Luna.
Men det er en stor mundfuld for én der er så ung.
Og jeg er bange for, at general Kane vil udnytte situationen.
Jeg skal nok være her. Jeg beskytter hende, som var hun min egen.
Det ved jeg, major Mason. Det ved jeg.
Det lyder som din musik.
Drej dig mod dine undersåtter, Rosalinda.
Ærede gæster, familie, venner,
tillad mig at præsentere Princesa Rosalinda Marie Montoya Fiore,
Costa Lunas tronarving.
Hun er villig til at være jeres dronning.
Hvis nogen her har grund til at protestere, så træd da frem nu!
Jeg protesterer.
Vores Princesa er for ung til at være dronning.
Costa Luna og Costa Estrella er to meget små lande,
der må forene sig og stå sammen mod verden.
Derfor, for begge vore landes skyld, udråber jeg, general Magnus Kane,
hermed mig selv til præsident af republikken Costas.
Grib dem!
- Hvad? - Så er det nu.
Følg med major Mason. Nu!
Skynd dig, min dronning, vi må af sted.
Hvem er du? Hvor skal vi hen?
Jeg vil beskytte dig, men du må stole på mig.
Hvad med min mor?
Hun møder os, men vi må skynde os.
- Er du okay, Mamá? - Ja, min skat, ja.
Jeg vidste, general Kane ville forsøge sådan noget,
så jeg lagde en plan for at beskytte dig.
Du må stole på major Mason. Du må gøre alt, hvad han siger.
Lover du mig det?
- Ja, det lover jeg. - Vi må af sted.
- Godt. Kom så. - Mamá, hvor skal vi hen?
Ikke "vi", min skat. Kun dig.
Generalen vil sige, at du har forladt landet,
men jeg må blive her, så folket ved, at du vender tilbage.
Nej! Ikke uden dig.
Her.
Så du aldrig glemmer, at du er en prinsesse, uanset hvad der sker.
Bare rolig, mi reina bonita, vi er snart sammen igen.
Vi må af sted. Kom så.
Hurtigt! Stig ind!
Af sted!
Du finder hende aldrig.
Så længe hun er fri, vil der være håb i Costa Luna.
Jeg er helt enig.
Men prinsessen er kun en pige, frue. Hun kontakter sin mor.
Og når hun gør det, henter jeg hende tilbage til Costa Luna,
hvor kun kan rådne op i en beskidt celle sammen med sin mor.
I vil begge blive et tragisk symbol på det frugtesløse i at gå imod mig.
Før hende bort!
Hvad er det her for et sted?
Det skal du få at se.
Døren åbnes.
Døren lukkes.
Hvad... Hvor er jeg? Er det en slags fængsel?
Ikke et fængsel, beskyttelse.
Prinsesse Rosalinda Marie Montoya Fiore
du er nu bragt i sikkerhed
af Prinsessernes Internationale Beskyttelsesprogram. Kaldet PIB.
Det har jeg aldrig hørt om.
Ingen hører nogensinde om os, før der er brug for os. Godt arbejde, major.
- Tak, chef. - Niveau tre. Sikkerhed.
Du er i sikkerhed nu, prinsesse.
Hvor længe skal jeg blive her?
Indtil du er klar til fjerde trin.
Fjerde trin? Hvad er første trin?
Udtrækning. Det var sådan, du kom hertil.
- Andet trin? - Forvandling.
- Forvandling til hvad? - Tredje trin.
Kom indenfor. Så skal jeg forklare det hele.
Velkommen, Rosalinda, til Prinsessernes Internationale
Beskyttelsesprograms kommandocentral,
et tophemmeligt agentur grundlagt af verdens royale familier.
Vi yder i øjeblikket aktiv beskyttelse til 29 prinsesser,
der alle er blevet truet på en eller anden måde.
- Chloe, må jeg? - Selvfølgelig, chef.
Det er prinsesse Chandra.
I januar reddede major Mason hende fra et politisk motiveret kup.
Vi har placeret hende, hvor ingen kan finde hende.
Lad os bare sige, at hun er lidt længere nordpå, end hun plejer.
- Hun fryser! - Sikkert. Men hun er i sikkerhed.
Skal vi gå en tur?
Værsgo.
Chloe, rapporter.
"Udtrækningen af Prinsesse 383 var en succes.
"Hun ankom kl. 01.00.
"Prinsesse 299 afviser stadig alle forsøg på forvandling,
"og Prinsesse 107 har brug for vores hjælp."
Hvad med mig? Hvor sender I mig hen?
Ikke nogen steder endnu. Først må du igennem trin tre, forvandling.
Vi begynder med håret, og så tager vi garderoben,
indtil du er uigenkendelig som prinsesse.
Nej! Stop!
Jeg kender ikke nogen af jer.
Jeg vil tale med major Mason. Han er den eneste, jeg stoler på.
Er alt i orden?
Tag mig hjem til mig eget land.
Desværre, prinsesse, general Kane har taget kontrollen over dit land
og har overtaget regeringsmagten.
- Men jeg må hjem. - Og det kommer du også.
Så snart vi kan komme af med ham på lovlig vis.
I mellemtiden må du lade os beskytte dig.
Men hvad med min mor? Hvem beskytter min mor?
Det gør du. Så længe du er i prinsessebeskyttelsesprogramet
er din mor i sikkerhed. Kom.
General Kane håber, du vil kontakte hende,
så han kan finde ud af, hvor du er.
Hvad hvis han finder mig?
Han vil statuere et eksempel ved at sætte dig i fængsel
eller i en fangearbejdergård.
Og Costa Luna bliver en del af hans personlige rige,
mens den sande royale familie går i glemmebogen.
Sagen er altså, at hvis dit land og din mors sikkerhed betyder noget for dig,
så må ingen vide, hvem du virkelig er.
Fortsæt.
Godt arbejde.
Fra nu af er du ikke længere prinsesse.
Du er nu Rosie González, en almindelig amerikansk pige.
Hvad sker der nu?
- Trin fire. Forflyttelse. - Hvortil?
Et sted, general Kane aldrig ville lede
efter en prinsesse af Costa Luna.
Velkommen til Louisiana, Rosie.
Herovre.
Velkommen til dit nye hjem. I et stykke tid i hvert fald.
Nu skal jeg åbne døren.
Så er vi her, min ven.
Tak, Helen.
Det ser ud til, at han er kommet hjem.
Vi ses i morgen!
Far?
- Goddag. - Hej.
- Hvem er du? - Rosa... Rosie.
Er du sikker? Du virker ikke sikker.
Rosie. Jeg er sikker.
Okay. Og hvad laver du så her?
- Major Mason gav mig det her værelse. - Så det gjorde han?
- Ja, han har været pragtfuld. - Pragtfuld?
Suiten er jo mindre, end jeg er vant til,
men den virker nok større, når jeg får fjernet den ekstra seng.
Den er ikke ekstra, den er min. Vil du lige undskylde mig?
Ja. Du er undskyldt.
Halløj, kammerat!
Drop det "kammerat".
Du har altså mødt Rosie?
Ja. Hvem er hun, og hvorfor er hun på mit værelse?
Jeg måtte tage hende med hertil. Direktøren gav mig ikke noget valg.
Okay. Men en normal far,
der rejste til et fremmed land,
ville have en T-shirt med hjem til sin datter, ikke et menneske.
Du skulle have advaret mig.
Carter, jeg havde ikke noget valg. Hun stoler ikke på andre end mig.
Ja, det kender jeg.
Hør, det, jeg laver, er kompliceret.
Men hvis jeg troede, det ville skade vores familie...
Far, jeg er med.
- Så det er okay? - Har jeg noget valg?
Godt, for jeg får brug for din hjælp.
Hun skal være her noget tid, uden at vække opsigt.
For at det skal lykkes,
må hun blive som en normal teenager.
Ja, det sker ikke. Hun er en prinsesse.
- Fint. Hvem skal jeg sige, hun er? - Din kusine.
Carter, tak. Hvis vi gør vores job rigtigt,
så er hun hjemme i sit eget land igen på ingen tid.
- Okay, så på tirsdag? - Det bliver snart. Det lover jeg.
- Stadig dig og mig, kammerat? - Nej.
- Kom nu. Kom nu. - Nej. Nej. Nej.
- Er det rigtigt? Du ryger... - Nej!
...i baljen, hvis du nægter. - Sæt mig ned.
- Okay.
- Du giver mig hovedpine. - Vær sød.
Har du fundet et andet sted at sove?
Hør, det er ikke dit værelse. Det er vores. Vi deler det.
- Deler? - Deler.
Jeg ved godt, det ikke er noget en prinsesse kender til,
men det betyder, at du får den ene side af værelset,
og jeg har den anden.
Bliv på din side.
Den vil jeg ikke have.
Det er godt.
Jeg troede ellers, at prinsesser havde designertøj og sådan noget.
Alt det måtte hun efterlade.
Men jeg tænkte, at du måske kunne låne hende nogle af dine ting.
Ja, klart. Hvorfor ikke?
Tak. Gå så op og prøv igen.
- Efter den her hånd. - Nej, nu.
Og lad være med at kigge i mine kort.
Okay, køkkenet er ved at lukke. Sidste chance for at få lidt mad.
Ellers tak. Jeg ønsker at sove.
Okay.
Du har tilladelse til at hjælpe mig i seng.
- Har jeg "tilladelse"? - Ja.
Jeg skal bruge en natkjole. Helst silke, helst lyserød.
Lyserød silke. Jeg ser, hvad jeg har.
Her.
Må jeg låne dit badeværelse?
Ja, op ad trappen, første dør til højre.
Okay, klart.
Hvad skete der?
Hold da op!
Har I ikke firben, der hvor du kommer fra?
Måske, men jeg ser dem aldrig. Det er det, vi har Henry til.
Har du en royal reptilfanger?
Ja. Du burde også ansætte en.
Godnat.
Hun skal nok klare den.
Nej. Hun bliver en plage uden lige.
- Godmorgen. - Hej.
Hej.
- Juice? - Ja.
Okay. Værsgo. Er kaffen klar?
Godt.
Du skal ikke være genert, Rosie. Bare tag for dig.
- Bussen er her. - Og du vil ikke have et lift?
Jeg klarer mig. Skal du med?
- Hvor skal vi hen? - I skole. Du er 16. Du går i skole.
Skole. Selvfølgelig.
Farvel.
- Godmorgen, søde. - Hej, Helen.
- Hvem er det her så? - Det er bare min kusine.
- Det siger du ikke. - Goddag.
Hvor er du sød.
Jeg hedder Rosie.
Og jeg er sent på den. Sæt dig ned, så hurtigt du kan.
Opkaldsforsøg. Koder signal nu.
PIB-link oprettet.
Direktøren her. Har du en situationsrapport?
Prinsesse 379 er i position. Trin 4 er fuldført.
- Så hun er sikker? - Bekræftet, helt sikker.
Kunne det her være ballets dronning?
Tydeligvis ikke, Ed.
Måske er det her dronningen.
Teknisk set ikke. Ikke endnu i hvert fald.
Fint. Ærlighed. Det kan jeg lide.
Jeg hedder Ed. Og du er...
- Rosie. - Rosie.
Jeg laver en dokumentarfilm.
"Den hårde vej fra ydmyg bonde
"til hjemkomstballets dronning."
Dronning af hjemkomsten? Hvad er det for en hjemkomst?
Har du aldrig hørt om hjemkomstballet?
Nej. Det har vi ikke, der hvor jeg er fra.
Virkelig? Og hvor er så det?
Det er Iowa. Hun er... Hvad laver du?
- Jeg går i skole. - Hej med jer.
Ja, og du skal opføre dig som en amerikaner.
Du skal falde ind i mængden.
- Jeg prøver. - Gør dig mere umage.
Der er hun, prinsesse Carter.
- Sid ned. - Sikke man kommanderer.
Sæt dig.
Kommanderende er fint med mig.
Undskyld, må jeg tage den stol?
Desværre, den tilhører vist skolen.
Ja, selvfølgelig.
Mange tak.
Hvad? Hun er lækker.
Det må være vores nye elev, Carter Masons kusine.
Hvor er du, min lille princesa?
Sophia. Tak fordi du kom. Noget nyt om Rosalinda?
Nej. Og det vil der aldrig være.
Så, så, så. Der er ingen grund til at være så negativ.
Måske skulle vi tænke glade tanker. Skal jeg begynde?
Jeg ser for mig, en flot, ung general.
Og han... Han sidder på en trone.
Royale undersåtter beundrer ham grænseløst.
Og hvad ser man? De har kronet ham til konge!
Du bliver aldrig konge af Costa Luna, så længe jeg er i live.
Du ødelægger mine glade tanker. Før hende bort.
Hov, ikke snyde sig ind foran.
Bag i køen.
- Hvabehar? - Sådan er reglerne. Ingen forlommer.
Selvfølgelig. Så forlommer jeg ikke.
Rosie, kom op til mig.
Nå? Du skal vælge noget.
Mystikkød.
Så tager jeg sådan en der. Hvad er det?
En burger?
Næste.
En tilståelse. Har du tænkt dig at spise det rædsomme mad?
Se lige hende der. Hvem tror hun, hun er?
Det ved jeg. Hun tror, hun er Carters kusine.
Var det dit ben? Det må du undskylde.
Hun er måske nok en taber, men hun er farlig.
- Virkelig? Hvorfor det? - Hvad er der med dig? Se på hende.
Jeg ved det. Jeg er vild med hendes hår.
Hvad laver du?
Spiser en burger. Har du smagt sådan en?
Ja. Og bare så du ved det, de har også burgere i Iowa.
Nå.
- Du skulle jo falde ind i mængden. - Jeg falder.
Ved at tale flydende fransk i timen?
Og spise en burger, som om du var til te hos dronningen?
- Hvordan skulle den ellers spises? - Sådan her.
Med det hele.
Værsgo.
Stop.
Så.
- Sådan her? - Perfekt.
Vil alle høre efter? Jeg har en bekendtgørelse.
Vil I sætte jer ned og være stille, tak?
På mandag offentliggør vi nomineringerne
til hjemkomsthoffet.
De nominerede må være piger med eksemplarisk personlighed.
Venlige, intelligente, ærlige, velgørende medlemmer
af Lake Monroes lokalsamfund.
De tre piger, der får flest stemmer,
bliver jeres hjemkomstprinsesser.
Der er mere, der er mere.
Fredag aften, ved vores årlige bal,
vil en af disse heldige piger blive kåret
til dronning af hjemkomstballet på Lake Monroe High.
Ja!
Tak.
Stemmer I om kongehuset her?
Det her er et demokrati. Vi går op i afstemninger.
Så alle kan være en prinsesse? Selv dig?
I teorien.
Undskyld mig. Må jeg bede om jeres opmærksomhed?
- Hvad laver du? Sæt dig ned! - Nej, nej.
Jeg vil gerne nominere min kusine, Carter Mason, til dronning.
Jeg tror, hun ville blive en fremragende regent.
Carter?
Ja, klart.
- Carter. Carter! - Carter? Det er jo latterligt.
Var det alvorligt ment?
Mand altså.
Så er jeg vist dronning.
Carter!
- Carter! - Lad mig være.
Jeg beordrer dig til at stoppe.
Du beordrer mig? Du beordrer mig.
Jeg beordrer dig til at hoppe i havnen.
Du kan ikke beordre mig til noget.
Vil du vædde? Du er i mit land nu.
Okay, rolig nu. Så.
Hvad foregår der?
Far, hun kan ikke. Hun kan ikke opføre sig normalt.
- Jeg er normal. - Virkelig? Okay.
Så en normal person, der aldrig har set en burger,
kan give ordrer på seks sprog?
Virkelig? Gjorde du det?
Jeg tiltaler altid mine folk på deres sprog.
De er ikke dine folk. De er kantinedamer, okay?
Far, kan du ikke se, det ikke fungerer?
Carter, det kommer til at fungere. Vi skal bare give det lidt tid.
Det kommer til at fungere.
Det bliver brændvarmt igen i dag...
- Hej, Ernie. - Hej, Carter.
- Goddag. - Fedt.
Godmorgen, Carter. Hvor skal du hen?
Pligter.
- Pligter? Det forstår jeg ikke. - Selvfølgelig ikke.
Måske kunne jeg lære dette "pligter". Du kunne lære mig det.
Det er din bedste idé indtil videre.
Hvad skal jeg gøre?
Vi begynder i det små. Statusopgørelse.
- Statusopgørelse? - At tælle.
Du tæller, hvad der er her, og lægger det deri. Hyg dig.
Og når du er færdig, er der også en hel hyldefuld derhenne.
En.
- Er alt i orden? - Ja. Super.
Ordner du stavnen?
Hold dig over den linje.
- Hvilken linje? - Lige der.
Okay.
Carter, hvad laver Rosie i maddingbutikken?
Pligter.
Far.
Rosie!
- Er du okay? - Jeg er okay.
Jeg tror, jeg må have et bad.
Carter, kan du ikke lige rydde det her op?
- Hvorfor mig? Det er hendes rod. - Kom nu, kammerat. Jeg hjælper til.
- Godt, det... Det er ikke sjovt. - Jo. Kom nu.
- Indrøm, det er sjovt. - Okay. I gang.
- Du vil også grine. - Nej.
- Jo, du vil. - Det her er alvor.
- Hvad vil du have til aftensmad? - Pizza.
Pizza? Vi fik pizza i går. Hvad med burgere?
Hvad med det her: Pizza og burgere?
- Pizza og burger. - Ja. Begge dele.
- Det ene som forret eller sammen? - Det ved jeg ikke.
Jeg vidste ikke, vi stadig havde dem her.
- Hvad er det her? - En rigtig middag.
For at takke jer, fordi I ryddede op,
efter jeg havde raseret din butik med insekter.
- Det er madding. - Det ved jeg.
Okay.
- Her. Lad mig. - Nej, nej.
Tak, men i aften er det mig, der serverer.
Jamen, det siger jeg da ikke nej tak til.
- Det er til dig. - Til mig?
Til at have på. Okay. Fint.
Kom så, Carter.
Så du kan altså lave mad? Jeg troede, du havde folk til den slags.
Faktisk er min mor bondefødt. Hun har lært mig mange familieopskrifter.
Ja, det lyder lidt fornemt.
- Hvorfor bestiller vi ikke bare pizza? - Nej, det er kylling og ris.
Fantastisk. Bare kom med det, Rosie.
Jeg har ikke fået et hjemmelavet måltid i...
Tusind år.
Nej.
Så spiser vi op!
- Kan I lide det? - Det...
Det er rigtigt, rigtigt lækkert. Jeg anede ikke, du kunne lave mad.
- Tak. - Det er fantastisk. Du er vidunderlig.
Tak. Vil du have brød til?
- Har du bagt brød? - Ja.
- Det anede jeg ikke. - Ja.
Det må være rart at lege bonde for en dag.
Vil I have mig undskyldt?
Du kender mig ikke, Carter.
Og hvad så?
Du vender tilbage til dine tjenere
og din private kok og privatlærere inden længe.
Hvor meget har din far fortalt dig om mig?
Ud over det helt åbenlyse, er det vist kun nødvendig viden.
Jeg tror, du burde vide, at jeg hedder Rosalinda Marie Montoya Fiore,
- og jeg er en kongelig prinsesse. - Det siger du ikke.
Jeg er fra et lille ørige, der hedder Costa Luna.
- Aldrig hørt om det. - Det er ikke med på de fleste kort.
Det er et meget lille land, meget uvigtigt for store lande,
men meget vigtigt for mig.
Da min far døde, efterlod han Costa Luna til mig.
Du behøver ikke fortælle...
En måned før jeg skulle krones, blev vores slot angrebet.
Din far var meget modig.
Han risikerede sit liv for dig, jeg ved det.
Det er hans job. Han redder stakkels, undertrykte prinsesser.
Fortalte han, at vi måtte lade min mor blive tilbage?
Den mand, der har invaderet Costa Luna, holder hende nu som gidsel.
Det vidste jeg ikke.
Kun ved at blive Rosie González
kunne jeg garantere hendes sikkerhed.
Stop. Det er okay.
Carter, uanset hvad jeg har gjort for, at du ikke kan lide mig, er jeg ked af det.
Jeg prøver at falde til. Jeg skal prøve at være fra Iowa.
Det er den eneste måde, jeg kan redde min mors liv på.
Lad os begynde forfra.
Det lyder godt.
Men du må slappe af med prinsessestilen.
Det er virkelig irriterende.
Helt klart. Jeg vil bare være en typisk, amerikansk teenager.
Det tror jeg faktisk godt, vi kan finde ud af.
Hvor er her fedt! Hvad er det for et sted?
Det er en bowlinghal. Det der er bowling.
Bare gør, som jeg gør og lade være med at tiltrække dig opmærksomhed.
Okay.
- Tak. - Ingen årsag.
- Carter! Hvordan går det? - Hej, Ed.
- Hej. Hvordan går det, Rosie? - Fint, tak.
- Hvad skulle det være? - Bowling, tak.
Det siger du ikke.
Størrelse 36 er på vej.
- Tak. - Ingen årsag.
- Hvilken størrelse? - Hvabehar?
Dine fødder. Hvad størrelse?
Det ved jeg ikke. Alle mine sko er lavet til mig.
Sikke en overraskelse. Bare hent hende nogle sko.
Okay.
Deres Højhed.
Mange tak, Edward.
- Det er faktisk Edwin. - Edwin. Sikke et flot navn.
Tak. Det har været en fornøjelse at tjene Dem, frue.
Ja tak. Så er det godt, Romeo.
Okay.
Du forsvinder ikke i mængden. Vælg en kugle.
Så du det?
- Ja. Det er der ingen, der gør for os. - Det gør de nu.
- Din sko er ikke bundet. - Pas på, du ikke falder.
Forsigtig.
Donny, du behøver ikke bære den for hende.
Hun kan godt selv, som et normalt menneske.
- Så jeg tager lige den her. - Som du vil...
- Carter. - Nemlig.
- Er Donny din kæreste? - Hvad? Nej, nej. Han er bare en ven.
Men han betyder noget særligt for dig.
Jeg har set, hvordan du ser på ham. Det er sådan, Ed ser på dig.
Okay, du er tydeligvis ikke herfra, så koncentrer dig om at bowle. Du starter.
Hvordan vinder jeg?
Du skal vælte de hvide kegler.
Okay, jeg er klar.
- Hvad? - Du må skyde efter målet.
Du må selv skyde.
Umuligt.
Flot, Rosie!
Er du allerede færdig, Carter?
Ja. Vores bane er blevet lidt overbefolket.
Du bryder dig ikke meget om din kusine, hva'?
Nej, det er bare... Nogle gange kan hun være, sådan lidt af en...
Prinsesse. Hun kunne vinde det hele.
Hun er ved at blive populær.
Vi stemmer på mandag. Vi kan ikke lade hende blive mere populær end os.
Der er kun en ting at gøre i sådan en situation.
Undskyld mig! Undskyld mig! Roe! Undskyld! Roe!
Du er et naturtalent. Kan du ikke lære os at bowle sådan?
- Selvfølgelig. Men jeg hedder Rosie. - Roe er det kælenavn, vi har givet dig.
Vi giver alle vores venner kælenavne. Hun hedder Chels.
Og det er Brookie, og du er Roe. Du er en af os nu.
- Carter? - Hvad?
Hvorfor er du så interesseret i den dreng, Donny?
Hvem siger, jeg er interesseret i ham?
Fint. Jeg har været forelsket i ham siden tredje klasse,
da han kyssede mig på basketbanen.
- Er det det, du vil høre? - Han er meget flot.
Ganske som en prins.
Gad vide, om han også er smuk indeni.
- Skal vi bowle igen i morgen? - Jeg skal arbejde i maddingbutikken.
Jeg har aldrig arbejdet. Er det normalt?
Ja. Masser af unge har et arbejde.
- Så vil jeg hjælpe dig. - Det kan du ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi det er mit.
Du kan ikke få alt, hvad der er mit!
Lh... Hvis du er så vild efter at få et job, så gå selv ud og skaf dig et.
Okay.
Godnat, Carter.
Tak fordi du gav mig det her job.
Ingen problemer, Roe. Far ejer 17 Udderlys over hele Syden.
- Han er kongen. - Er din far en konge?
Af yoghurtis. En ting til.
Du skal have den her på.
Det her er yoghurtismaskinerne.
Du hiver her. Når det kommer ud,
laver du en lille spiral, og så er det det.
- Spiral? - Det bliver fedt.
Alle dine venner kommer og støtter dig.
Vi vil alle sammen have, du får succes på dit første job.
Mange tak.
Ja! Vi har åbent
Ed!
Her er hun, folkens,
den kommende hjemkomstprinsesse i Lake Monroe, Louisiana.
Hvem er denne naturlige skønhed, spørger I?
Forsvind nu. Jeg arbejder.
Det er Carter Mason.
Hemmelig identitet? Maddingpige.
Så sikker på sin indre kongelighed,
at hun uden tøven tør håndtere alle mulige ulækre væsener...
Er det ikke... Ikke på kameraet.
Så sluk det.
Nej.
I dag er sidste dag til at lave "før" optagelser.
Prinsesseafstemningen er i morgen.
Så tag hen og film Chelsea eller Brooke.
Nej. Jeg har masser med dem.
- De betaler mig for at filme dem. - Er det derfor?
- Gør du det for pengene? - Bestemt.
Jeg er den eneste fyr på vores årgang, der ikke har bil.
Typisk.
Du hader virkelig alt prinsessehalløjet, hva'?
Jeg hader det ikke som sådan. Jeg synes bare, det er overfladisk.
Piger som Chelsea og Brooke, de går kun op i sko.
Som om de er bedre end andre, fordi de går i mærketøj.
Jeg vil bare gerne lave noget vigtigt med mit liv,
ligesom min far.
Ja, ja, han sælger totalt god madding.
Ja.
Nu vi taler om prinsesser, hvor er Rosie?
Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg tror, jeg har fundet hende.
Jeg har ventet i 10 minutter.
Jeg har ikke hele dagen.
Et øjeblik.
Vent lige.
Åh, nej.
Det er ikke hjernekirurgi!
Kom nu, hvad får du din løn for?
Jeg har ventet i evigheder!
Kom nu, Chels. Hun dør derinde. Hjælp hende dog.
Du har helt ret. Brookie, vi burde gå ind.
Lh Chels. Hvis bare vores negle var tørre.
Fint.
Bull, gider du gøre mig en kæmpe tjeneste?
Ja. Ja.
Vent. Hvordan ved jeg, det er den rigtige?
Den er stor. Den er rød. Ikke til at overse.
Utroligt! Det her er latterligt!
- Jeg vil have min yoghurtis, okay? - Skal du have hjælp eller hvad?
Hallo?
Jeg må gå!
TANK 1 SELVRENSER TANK 2 SELVRENSER
Åh, nej!
Hvad laver du?
Er du okay? Kom her, Rosie.
- Du sagde, jeg skulle få et job. - Ikke det her. Det er et taberjob.
Tro mig, jeg har prøvet det. Maddingen er et skridt opad.
Se der.
- Hvad sker der? - Chelsea narrede dig.
Hun har inviteret alle de folk til at se dig gøre dig selv til grin.
Carter, det er okay.
Jeg er ikke til grin.
Og hun kan ikke gøre mig til noget, jeg ikke er.
Rosie, vi må gøre noget.
Jeg vender den anden kind til, for det er det, prinsesser gør.
Din far, Yoghurtkongen,
ville være meget skuffet over dig.
Tjah, jeg er ikke nogen prinsesse.
Hun kan ikke være en prinsesse!
Flip nu ikke helt ud, men det kan hun faktisk.
Jeg har lige fået omkring 10 sms'er.
Alle synes, hun er ret sej.
I morgen, når hele skolen stemmer for tre prinsesser,
så kunne hun være en af dem.
- Og hvis hun får nok stemmer... - Sig det ikke.
...kan hun blive dronning.
Nej, jeg er dronningen! Det er min skæbne!
Det er lidt tvivlsomt nu.
Jeg ville hellere spise kulhydrater end se hende med min krone på.
- Vi må stoppe hende. - Hvordan?
Hvis hun ikke bliver prinsesse, kan hun ikke blive dronning, vel?
Jeg er ikke helt med nu.
Fat mobilen. Vi skal sms'e.
Det er noget, de fleste amerikanere kan som 8-årige,
- men det er aldrig for sent at lære. - Jeg er klar til at prøve.
Held og lykke.
Lækkert.
Senere lærer du at falde sammen, rulle med øjnene og svare min far igen.
Hvis hr. Elegante kunne se mig nu, ville han være meget vred på mig.
- Hvem er hr. Elegante? - Min kongelige kjoledesigner.
Det mener du ikke, vel?
Jo. Han er en nær ven af familien.
Hvis der opstod en nødsituation, var han den første, jeg ville ringe til.
Det må være rart at være dronning.
Faktisk er det ikke kun kjoler og kroner, Carter.
Min mor fortalte mig, at min far aldrig kaldte sig konge.
For vores folk var han fader, bror og ven.
Jeg håber at kunne være som ham, når jeg er dronning af Costa Luna.
- Fader, bror... - Nej!
Jeg vil gøre en forskel.
For at gøre noget vigtigt med dit liv?
Ja.
Du er ikke, som jeg troede, en prinsesse ville være.
Jeg håber, det er godt.
Det er det.
Tak fordi du hjalp mig i dag.
En prinsesse ved aldrig, hvem hendes sande venner er.
I dag er jeg sikker.
Også mig.
Jeg tildeler mig selv den her og den her
for mod og ære.
En tyv har ingen ære.
Sophia! Kom ind, kom ind.
Vi har meget at tale om. Synes du, det er for meget?
Jeg vil se så godt ud som muligt, når jeg offentliggør min forlovelse i dag.
Hvem kunne dog være så uheldig at blive din brud?
Jo, det er faktisk sådan,
at hun står her i dette lokale.
Det er jo latterligt. Jeg vil aldrig gifte mig med dig. Aldrig.
Selvfølgelig ikke.
Men det ved Rosalinda ikke.
Hun hører om forlovelsen, antager, at du prøver at beskytte hende,
og skynder sig tilbage for at være ved sin mors side,
så hun lige kan nå at blive sendt i eksil med dig.
Det vil Costa Lunas folk aldrig acceptere.
Det samme sagde man om Costa Estrellas folk for 20 år siden,
og se hvordan det gik.
Før hende tilbage til cellen.
Og hent mine hår- og makeupfolk.
Vi skal lige have ordnet den her grå stribe, før jeg går på.
Ja.
Undskyld.
- Hvor skal alle folk hen? - Godmorgen, elever.
Stemmerne på jeres tre...
Vi må skynde os, Carter.
Du går altså alt for meget op i det her.
Jeg vil nu offentliggøre vinderne.
Jeres prinsesser er Chelsea Barnes!
Tak! Tak!
Carter Mason!
"Carter Mason."
Og jeres tredje og sidste prinsesse er
Rosie González!
Tak. Tak skal I have.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke!
Vi sms'ede alle på hele skolen.
De skulle stemme på Carter i stedet for Rosie,
ikke Carter OG Rosie.
- Det er alt sammen din skyld. - Hvordan er det min skyld?
Hvis du var mere populær, ville du være prinsesse i stedet for hende.
Jeg er populær!
Det her er ikke godt, okay? At jeg er prinsesse er ikke normalt.
Hej med jer.
Rosie, må jeg tale med dig?
- Mig? - Hende?
Ja.
Der er jo det her hjemkomstbal og sådan, og...
Vil du tage med mig til ballet, Rosie?
- Mig? - Hende?
Ja. Jeg ville gerne have dig med.
Donny, det er vældig pænt af dig, men nej tak.
Vil du have mig undskyldt?
Ja da.
Det var det mest ydmygende, der nogensinde er sket for mig.
Og jeg er tit blevet ydmyget.
Hvad tænkte jeg dog på? En fyr som Donny ville aldrig invitere mig ud.
Så er han dig ikke værdig.
Ja, det kan du sige, for du er fin og kongelig.
- Jeg er bare en der sælger madding. - Nej.
Du er meget mere end det. Du er en prinsesse nu.
Hm, tro mig, jeg er ikke nogen prinsesse.
Jo, du er.
Du føler dig bare ikke som en endnu.
Da jeg kom hertil, lærte du mig at opføre mig normalt, ikke royalt.
Nu er det min tur til at lære dig noget.
Du tror, at det at være prinsesse er noget overfladisk.
Ja, det gør jeg vel.
At det handler om tøj og udseende.
Altså, det handler lidt om udseende.
Men endnu vigtigere,
det handler om, hvad man har at tilbyde verden, og hvem man er indeni.
Kom nu, Carter. Lad os finde din indre prinsesse.
GRATIS UNDERVISNING!
VI TAGER IMOD DONATIONER TIL DE FATTIGE
Du er så god til alle mennesker.
Børn, gamle, du er sikkert også god til hunde.
Det stemmer.
Du er meget mere gavmild, end jeg troede, du ville være.
Det er en prinsesses job at hjælpe folk.
Jeg har vist aldrig rigtig tænkt over,
hvad det vil sige, at være prinsesse. Tag nu bare det her.
Jeg fatter ikke, at man skal gøre det her.
Nej, nej, man skal ikke.
- Vent, hvorfor gør jeg det så? - Fordi det er skægt.
Hvad? Jeg hader dig!
- Gør du det? - Nej, nej, nej. Nej.
Nej, jeg mente ikke bogstaveligt, at jeg hader dig.
Jeg mente det på bedste venner-måden.
Nå, jamen så hader jeg også dig.
Og den kjole er grim.
- Er den det? - Nej!
Den er smuk. Og det er du også.
Se.
Du er ved at blive til en prinsesse indeni.
Og nu ligner du også en.
Undskyld, jeg har den her åndssvage læseopgave for i spansk.
Har I ikke noget, der er rigtig nemt
og har mange billeder?
Fedt.
"Prinsesse Rosalinda"? Langt ude!
Det er Mason. Hvad så?
General Kanes har forlovet sig
med donã Sophia Montoya,
og det står i alle sladderblade.
Historien er foreløbig begrænset,
men jeg ville lyve, hvis jeg sagde, jeg ikke var bekymret.
Hun ville aldrig gifte sig med ham.
Det antydede jeg heller ikke, major.
General Kane gør det kun for at lokke Rosalinda frem.
Han ved, hun aldrig ville lade sin mor blive tvangsgift.
Bestemt ikke.
Så det er altafgørende, at Rosalinda ikke hører om det her.
Javel, frue. Jeg er enig.
Major, har hun fået nogen fjender?
Nogen, der kunne tænkes at afsløre hende?
Ikke så vidt jeg ved.
Lad os flytte tronstolen herhen.
Nej. Nej, derhen.
Nu ved jeg det. Deroppe.
Og så hænger vi noget lys direkte over den.
Den er måske for hård for min hudfarve.
Vi burde ansætte en lysdesigner.
Budgettet er opbrugt, Chelsea. Det, du ser, er det, du får.
Okay, okay. Nu ved jeg det!
En følge-spot kun på mig.
Måske let lyserød eller gylden som solen.
Det er godt at være dronning.
Du er ikke dronning endnu. Carter kunne vinde
- eller Rosie. - Luk, Muffy.
- Jeg hedder Margaret. - Ikke længere.
- Hej, Chels. - Lad være med at kalde mig det.
Det har du ikke ret til mere, efter du lod maddingpigen
og hendes formelle kusine blive prinsesser.
Hvad nu, hvis vi kunne for Rosie til at trække sig helt fra opløbet?
- Det ville hun aldrig gøre. - Måske.
Hun er ikke den, hun siger, hun er. Hun er Princesa Rosalinda.
Det er på spansk.
- Hvad står der? - Jeg er ikke sikker.
Hvad? Jeg er køn, ikke klog. Okay, jeg prøver.
Den handler om Rosie og hendes mor.
En af dem er flygtet fra hjemlandet, og den anden er i fængsel
eller i en papirspose.
Jeg blander altid de to ord sammen.
Skidt med det. Godt klaret, Brookie.
Tak, Chels.
Jeg har den perfekte plan.
- Hej, piger. - Hej, hr. Mason. Er Rosie hjemme?
- Måske. Hvad sker der? - Sker?
Vi planlægger en lille prinsesseoverraskelse til Carter.
- For at ønske hende tillykke. - Ja. Det var Rosies idé.
Hun er på sit værelse. I kan bare gå ind.
Jeg har aldrig hørt om Costa Luna. Har du, Brookie?
Nej, Chels.
Jeg ved ikke, hvad I taler om.
Vi ved alt om dig og din mor. Og papirsposen.
- Hvad? - Stakkels prinsesse Rosalinda.
Har du hørt, at hun skjuler sig?
- I forstår det ikke. - Jeg forstår, at du har løjet for os.
- Kun for at beskytte min mor. - Fra papirsposen?
Nej.
Hør, jeg giver jer en belønning for at holde på min hemmelighed.
- Ja, det ved vi, du gør. - Gør I?
Og vi har allerede besluttet, hvad det er.
- Det forstår jeg ikke. - Heller ikke mig.
Du opgiver din krone, prinsesse.
Du siger til alle, at der er og kun kan være
en sand hjemkomstdronning, og det er mig.
- Det er godt. - Fint.
I må tage min krone,
men I vil ikke få Carters. Hun er ingen trussel mod dig, Chelsea.
Fint.
Lad maddingpigen spille prinsesse en enkelt aften.
Hun kommer bare ikke til at ligne en.
Mor dig til ballet!
Se hvad Chelsea og Brooke...
- Hvad er der i vejen? - Jeg må rejse, Carter.
Rejse? Hvorhen?
Tilbage til mit eget land.
General Kane tvinger min mor til at gifte sig med ham.
- Min far vil aldrig lade dig rejse. - Han får det ikke at vide.
Men jeg ved det. Og jeg vil ikke lade dig rejse.
Carter, du må blande dig uden om det her.
Jeg har et ansvar for mit folk.
Og det her er noget, du aldrig vil forstå.
Jeg har elsket at bo her i Louisiana.
Og jeg ville ønske, mit liv kunne være sådan altid.
Men det er ikke virkeligheden.
Tror du virkelig, mit liv som prinsesse er et eventyr?
Det her er et eventyr!
Og jeg kan ikke skjule mig her mere.
Snart er jeg dronning af Costa Luna.
Mit land har brug for mig.
Du har ret. De har brug for dig.
De har brug for, at du leder og beskytter dem.
Og det kan du ikke gøre fra et fængsel,
og det er præcis der, du ender, hvis du rejser tilbage til Costa Luna.
Det vil jeg ikke tillade.
Hola, det er Elegante. Hvem taler jeg med?
Det er uvigtigt.
Jeg er en ven af prinsesse Rosalinda,
og hun er ved at begå en stor fejltagelse.
Min princesa? Hvad er det for en fejltagelse?
Hun vil rejse hjem.
Nej, nej, nej, nej, nej, det må hun ikke.
Det er for farligt.
Jeg ved det. Men jeg har en plan.
Og det er vigtigt, at du hører nøje efter.
Jeg vil gøre alt for vores princesa. Alt.
For det første får jeg brug for to kjoler.
Er du okay?
Jeg kommer til at savne det her sted.
Jeg kommer til at savne dig, Carter.
Jeg fatter ikke, jeg siger det her, men jeg vil også savne dig.
Rosie, gider du gøre mig en stor tjeneste, inden du rejser?
Hvad som helst.
Du sagde, at en prinsesses job er at hjælpe andre.
Det er det også.
Ballet er på fredag,
og der er nogle mennesker, jeg gerne vil hjælpe.
Jeg vil gøre aftenen til noget særligt for dem, for os alle sammen.
Vil du ikke nok blive indtil da?
For deres skyld.
Sådan, op med hovedet.
Hvad i...
Okay, bliv her, det er perfekt. Nydeligt.
- Godmorgen, far. - Godmorgen. Hvad i...
Hvad har I piger for?
Vi får bare nogle skolekammerater på besøg. Okay?
Ja, ja. Det er fint. Hvad er der i kassen?
Ting til ballet. Ikke noget særligt.
Og du er sikker på det her hjemkomstbal, señor Elegante?
Helt sikker.
Jeg føler på en måde, at jeg forråder min dronning,
men jeg syntes, du burde vide det, hr. General.
Det er til Costa Lunas bedste.
Du gjorde det rette ved at komme til mig, señor.
Tank jetten op!
Sig til piloten, at vi skal til Louisiana.
En yndig farve. Meget yndig.
Caribisk blå, hr. General.
Den passer til prinsesse Rosalindas hud.
Tilbage til arbejdet. Du skal lave en kjole.
To, faktisk.
Hvor har du dem fra?
Du sagde, jeg skulle ringe til hr. Elegante i en nødsituation.
Det her er en modemæssig nødsituation.
- Carter, du er genial. - Den her er din.
Han sagde, du så bedst ud i lyserødt.
Og den her er min. Det er caribisk blå.
Tak, Carter. Det bliver en aften, jeg aldrig vil glemme.
Det håber jeg.
Er I klar? For det er ved at være sent.
Kom bare ind, piger.
Helens skønhedssalon er åben.
Okay.
Sikke den farve dog klæder dig.
Hvordan ser jeg ud, far?
Jeg tror, vi har et problem.
Jeg kommer til at holde op med at kalde dig "kammerat."
Jeg må lige tage den her. Klarer I jer så længe?
- Ja, det går fint. - Er I sikre?
Selvfølgelig. Vi er ikke børn.
Okay. Hav det sjovt. Og pas på jer selv.
- Mason. - Helen.
Så, Deres Højheder.
Tiden går. Ballet begynder om 10 minutter.
Masker? Ingen har sagt noget om masker.
Kom nu!
Hallo! Hallo!
Jeg sidder fast! Åbn døren, Donny. Hallo?
Donny. Donny!
Kom her, kom her.
- Er du okay? - Slip mig!
Så, lilleput. Jeg klarer den herfra.
- Nej. - Carter, hvad er problemet?
Jeg troede, vi havde noget sammen.
- Nej, faktisk ikke. - Okay, hvad sker der?
Er det ikke det her, du har ventet på siden tredje klasse?
Før jeg tog den her kjole på, kunne du ikke engang huske, hvad jeg hed.
Måske er jeg prinsesse i aften, men jeg vil altid være maddingpigen.
Og det er jeg stolt af.
Carter, du er ved at begå en stor fejl.
Nej, Donny. Det tror jeg ikke.
Du fortjener noget bedre end ham.
Jeg ved det. Bare surt, at det tog så lang tid at indse det.
Gutter!
Hvad er der sket med dig?
Hold kæft og lap mig sammen.
- Fik du en krone? - Hvem går op i det?
Om få minutter er det lige meget.
Så bliver jeg kåret til dronning, og det her er overstået.
Jeg troede, vi var sammen om det.
Det er vi. Læbestift.
Nej.
- Hvad? - Jeg sagde nej.
Du må ikke bruge min læbestift mere.
Men jeg skal se smuk ud. Jeg er en prinsesse.
Ja, en rædsom en.
En prinsesse skal være en, der har en eksemplarisk personlighed,
en rollemodel. Men dig,
du er ikke engang venlig, ærlig eller velgørende på nogen måde.
Du er ikke engang flink.
Jeg tror ikke, jeg vil være din ven mere.
- Brookie... - Lad være med at kalde mig det.
Carter, Rosie, jeg ville bare takke jer for i aften.
Jeg troede aldrig, jeg ville se så smuk ud. Eller føle mig sådan.
Margaret, du er smuk.
Og tak fordi I ikke kalder mig Muffy.
Ingen årsag.
Jeg elsker den sang! Kom, vi danser!
Jeg synes, I to skal gøre det. Vær prinsesser.
Okay!
Der er I! Endelig.
Du misforstår vist, frøken.
- Jeg er... - Sikkerhedsvagterne. I er sent på den.
Og hvad sker der med uniformerne?
Baretter er totalt yt.
Bliv nu bare her og sørg for, at ingen kommer ind til ballet,
hvis de ikke er elever på Lake Monroe. Er I med?
Forstået. Hav en god aften.
Hov, han skal til at afsløre hvem, der har vundet.
På med maskerne.
Prinsesser alle vegne.
Caribisk blå. Meget smukt.
Kom med mig, princesa, så sker der ikke dine venner noget.
Må jeg bede om alles opmærksomhed? Jeg har her i hånden
navnet på Lake Monroes hjemkomstdronning 2008.
Og vinderen er
prinsesse Rosie González.
Rosie, er du her?
Tak.
I den tid jeg har været her, har jeg lært mange vidunderlige ting.
Det vigtigste er,
at jeg har lært om venskab og loyalitet og tillid.
Og at det ikke er noget, der er selvfølgeligt,
men noget, vi må gøre os fortjent til.
Så jeg vil gerne takke Carter Mason,
fordi hun har lært mig de ting.
Og fordi hun er min ven.
Carter, hvor er du?
Hvor var det smukt sagt, Rosie.
Tak. Men jeg må finde Carter.
Stands, prinsesse.
Min krone. Giv mig den.
- Chelsea, hør nu... - Du går ingen steder,
før jeg har fået den krone.
Nej!
Undskyld.
Det skal du få betalt!
General Kane!
Det lader til, at alle vil være prinsesse.
Desværre er det på tide, at maskeraden slutter.
Hvad er det, du laver? Planen virkede perfekt.
Det var en meget modig plan.
Men det her er min kamp, ikke din.
- Du behøver ikke gå med dem. - Så er det nok!
Som vores Princesa så rigtigt påpegede,
er det her ikke din kamp.
General Kane.
- Rart at se dig igen. - Hvad skal dette betyde?
At du blander dig i
staten, Costa Lunas, affærer.
Måske går den slags i dit eget land, men her kaldes det kidnapning.
Vi overdrager dig til de internationale myndigheder.
- Fang ham. - Nej, lad mig.
Det her vil jeg nyde.
Hvordan føles det, at være blevet fældet af en 16-årig pige, hr. General?
Ikke så fedt.
Tænk at du gjorde det her for mig.
Det er det, prinsesser gør.
De gør det for hinanden.
Og du er i sandhed en prinsesse nu, Carter Mason.
Du har fortjent den her.
Holdt! Ingen rører sig!
Ingen går nogen steder.
Den tager jeg.
Lad hende gå. Hun har mere brug for den, end jeg har.
Godt. Kom så. Vagt.
Har du ham?
Jeg står bare til skideballe nu.
Hvad tænkte du på, Carter?
Jeg tænkte, jeg ville være den perfekte lokkemad.
Er du med? Fordi jeg er maddingpigen.
Hvorfor kom du ikke til mig?
Far, du havde aldrig ladet mig gøre det.
- Du er heldig, at jeg var her. - Det vidste jeg, du ville være.
Du er der altid for mig.
Du redder prinsesser. Det er dit job.
Dig og mig, kammerat.
Dig og mig, far.
Tillad mig at præsentere
Rosalinda Marie Montoya Fiore,
dronning af Costa Luna!
Længe leve dronning Rosie!
Et år senere
Mine damer, I er kommet. Pragtfuldt.
Er I klar til jeres næste opgave?
- Jeg er. - Også her.
Kan vi ikke komme et varmere sted hen?
Mine fødder er stadig frosne efter turen i Helsinki.
Carter, nogen gange er du bare sådan en prinsesse.
Er der noget galt med det?
Døren åbnes.